Prva Mario igra izašla je daleke 1985. godine, što znači da ovaj brka sada ima oko 37 godina. Neko bi rekao da će ga uskoro hvatati kriza srednjih godina a meni se čini da on tek sada počinje da isporučuje sve bolje igre a i podseća nas na stare u novom ruhu.
Od njegovih italijanskih korena do njegove originalne tematske pesme, evo nekih stvari koje verovatno niste znali o Mariju, njegovom bratu Luiđiju i jednoj od najvećih franšiza video igara ikada stvorenih
Mario je bio inspirisan Miki Mausom
Sigurna sam da je malo Vas koji su znali da je Mario je delom inspirisan Diznijem i njihovim najpoznatijim crtanim likom. Devedesetih se tvrdilo da je Mario popularniji od Miki Mausa ali autor knjige „Super Mario: Kako je Nintendo osvojio Ameriku“ tvrdi da je to pomalo ironično. „Nintendo je namerno ukrao Diznijevu knjigu kako bi Maria stavio svuda gde bi mogli da ga naprave svojim Miki Mausom. I uspeli su.”
![](https://indijankadanka.com/wp-content/uploads/2023/10/Hiroshi-Yamauchi.jpg)
Izvor slike Internet
Hiroshi Yamauchi, dugogodišnji predsednik Nintenda, prvi put se susreo sa Diznijem kada se sastao sa kompanijom kako bi razgovarali o licenciranju njenih likova. Ideja je bila da ih stavljaju na karte za igranje, koje su bile originalni proizvod njegove kompanije. To iskustvo je inspirisalo njegovu želju da transformiše Nintendo u globalnu kompaniju. „Hiroshi Yamauchi je shvatio da je japansko tržište, koje je za njega bilo ceo svet, samo jedan mali deo“, rekao je Rajan.
Mogao je biti i Popaj
Pre nego što je krenuo u stvaranje Donkey Konga, Shigeru Miyamoto je želeo da napravi naslov oko lika Popaja. Nintendo i King Features Syndicate, vlasnici brenda Popeye, radili su na dogovoru, ali dogovor nikada nije postignut.
Miyamoto je prilagodio svoje ideje, postavljajući gorilu u ulozi Blutoa Badže, Pauline kao Olive i Jumpman/Mario kao Popaja.
Mario nije uvek bio Mario
Shigeru Miyamoto, Dizajner igara umalo je nazvao svog slavnog lika „gospodin Video“, Mr Video, nagađajući da će to biti ime kome će se vraćati sa svakim naslovom. U svom prvom pojavljivanju u Donkey Kongu 1981. godine, bio je poznat samo kao “Jumpman“, s obzirom na njegovu sposobnost da preskače bure.
Mario nije stekao svoje slavno ime sve dok Nintendo of America nije počeo da plasira Donkey Kong naslov za američko tržište. Don James, izvršni potpredsednik operacija, Nintendo Of America, tvrdi da su centralnog lika nazvali po vlasniku skladišta kompanije – Mario Segale. “Mislili smo da bi bilo smešno da liku igre nazovemo ‘Mario’ i brzo smo se složili da zvuči odlično. Tako smo obavestili našu matičnu kompaniju i tako je Mario dobio ime.”
Super Mario je počeo kao spin-off
Mario se prvi put pojavio u arkadnoj igri Donkey Kong 1981. Prvo je bio poznat kao „Jumpman” jer je, dakle, preskočio bure koje je bacila ljutita gorila dok je pokušavao da spase ženu poznatu kao „Dama” The Lady. Za razliku od drugih arkadnih igara tog vremena, Donkey Kong je imao različite nivoe koji su postajali sve teži, umesto toga predstavljali su jednostavniji izazov poput neprijatelja koji postaju brži ili brojniji.
Originalni testeri Super Mario Bros. nisu bili impresionirani igrom. “Dobro je prošao sa internim testerima,” rekao je Miyamoto. “Bio je to drugačiji osećaj od onog koji smo doživeli sa Donkey Kongom – testeri koji su igrali Super Mario Bros jednostavno nisu otišli kući. Ostali su stvarno do kasno u noć samo da bi to odigrali.”
Ono što je najvažnije, igra je sadržala još jednu inovaciju: Donkey Kong je bio jedan od prvih koji je imao priču. Na početku igre Donkey Kong kidnapuje damu i Jumpman mora da je spasi. Ako uspe, igrač dobija scenu – narativni prekid u igri – koji prikazuje kako su se njih dvoje uspešno ponovo ujedinili pre nego što Donkey Kong ponovo izađe da kidnapuje Damu.
Donkey Kong i borba da se ne dobije otkaz od tasta
Yamauchi je uspešno doveo svoju porodičnu kompaniju, Nintendo, do uspeha u Japanu do 1960-ih, ali je bio očajan u želji da se probije na globalno tržište. Da bi se proširio na Ameriku, on je angažovao svog zeta pio imenu Mino Arakawa, čija se žena Joko protivila saradnji jer nije imala dobar odnos sa ocem. Prva ponuda američkim arkadama bila je Radar Scope, svemirska pucačina slična već popularnim Space Invadersima ili Galagi. Igra je bila hit u Japanu i 3.000 jedinica je isporučeno u USA, ali vlasnici arkada nisu bili mnogo zainteresovani. Arakawa je uspeo da proda 1.000 ketridža, fizičkih kutija u kojima su bile igre, ali je još 2.000 stajalo u skladištima. Suočen sa perspektivom neuspeha i tastom koji je bio ozloglašen po otpuštanju člana sopstvene porodice, Arakawa je postao kreativan.
Stare arkadne igre bi mogle da se konvertuju, dodaju nove elemente u program kako bi zainteresovali igrače i dobili više godina igranja i interesovanja od njih. Da bi spasio svojih 2.000 kopija, Arakawa je najavio takmičenje u celoj kompaniji za kreiranje kompleta za konverziju. Pobednik je bio umetnik iz kompanije bez prethodnog iskustva u dizajnu igrica, Shigeru Miyamoto, koji je iskoristio svoje interesovanje za mangu, japanske stripove, kako bi stvorio heroja sa prepoznatljivim ljudskim karakteristikama i promenljivom igrom koja je naterala korisnike da odustanu od arkada.
Legendarno odelo
Iza Marijevog izgleda krije se dublja svrha, kao što je Shigeru Miyamoto, jednom izjavio. “Kada smo dizajnirali likove, imali smo prostor koji je bio 16 kvadrata sa 16, tako da stvaranje osobe normalnih proporcija jednostavno nije bilo zabavno. Tako sam počeo sa zaista velikim licem, a onda sam odlučio da popunim telo. Nisam mogao baš da dizajniram usta, pa sam napravio veliki nos i pokrio ga brkovima. I nismo mogli baš da prikažemo kosu, zbog čega sam mu stavio šešir.”
Kombinezon je takođe pomogao, omogućivši da Marijeve ruke budu drugačije boje od ostatka njegovog tela i tako lakše razlikuju njihov pokret.
Interesantan je i podatak da je pre nego što je krenula u proizvodnju Super Mario Bros., cela igra je ručno nacrtana na grafofoliji da bi se odredilo šta svaki piksel mora da bude. Ako bi napravili grešku, dizajneri nisu koristili Wite-Out. postavili su neprozirni paus papir na vrh nivoa i izvršili svoje ispravke. Bio je to naporan način rada, ali je stvorio neverovatno detaljnu igru. Prvi kreiran nivo je zapravo bio drugi nivo, koji je nacrtao Miyamoto, a zatim su njegovi dizajneri kreirali lakšu verziju za Svet 1-1.
Lansiranje Super Mario Bros za NES i propast kućnih gejming konzola u Americi
Pre Nintenda i Super Maria, tržište video igara je bilo podeljeno na nekoliko konzola za igre. Proizvođači konzola su imali malo kontrole nad tim ko je dizajnirao igre za njihove sisteme, pa je rezultat bio mnogo igara, ali dosta njih lošeg kvaliteta. Jedan od najozloglašenijih primera bila je adaptacija filma „ET“ iz 1982. Iako je Atari sam objavio igru, dizajn je bio sklepan na brzinu. Mnogi su ovu igru smatrali gotovo nemogućom za igranje i jednom od najgorih igara ikada napravljenih. Prezasićenost konzolama, igrica lošeg kvaliteta i konkurencija personalnih računara doveli su do kraha video igara 1983., kada je je prodaja video igara pala sa rekorda od 3,2 milijarde dolara na samo oko 100 miliona dolara dve godine kasnije. Nekoliko kompanija je zatvorilo ili potpuno napustilo tržište kućnih video igara.
I baš u tom momentu pustoši, Nintendo je lansirao NES – Nintendo Entertainment System 1985. i još šire 1986. U paketu sa sistemom bile su dve besplatne igre: Duck Hunt i Super Mario Bros. Super Mario Bros. je postavio lestvicu za druge dizajnere igara. „Ako je potrošač morao da kupi dodatnu igru koja je bila 35 ili 40 dolara 1985. godine, onda je morala da bude barem u rangu sa Super Mario Bros. ili mnogo boljeg kvaliteta od nje.
Mario Kart i lažnjaci
Verovali ili ne, prema Ginisovoj knjizi svetskih rekorda, Super Mario Bros nije najuticajnija Mario igra. Ta čast pripada Super Mario Kart, vožnji sa vidljivim nasleđem širom sveta igara i popularne kulture. „Postojalo je 50 kopija koje su izašle u dve godine nakon toga i nije bilo takve stvari kao što je igra trke kolima“, navodi Jeffrey Ryan. „Bilo je igara koje su se fokusirale na brzinu, ali ne i na kretanje relativno veličanstvenim tempom i naletanje jedna na drugu.”
Takođe je ponudio industriji igara korisnu poslovnu strategiju pravljenja novih igara korišćenjem postojeće intelektualne svojine. Stvaranje potpuno originalne video igre za popularne animirane likove može biti skupo i teško. Ali njihovo prilagođavanje trkačkoj igrici bilo je mnogo lakše, a to je značilo da su druge kompanije sa popularnim animiranim likovima mogle da izdaju sopstvene trkačke igre.
Luigi i posebne moći
Luigi živi u bratovoj senci, ali to mu daje posebne moći. Luigi je prvo zamišljen kao opcija drugog igrača. Igra se zvala Mario Brothers, pa je Mariju bio potreban suigrač. Video grafika je i dalje bila prilično ograničena, ali je bilo dostupno više boja, šest u novoj igri naspram samo tri u originalnom Donkey Kongu.
Miyamoto i Nintendo su se odlučili za „zamenu paleta“ kada su dizajnirali Luigija, što znači da je on u suštini bio kopija Maria, ali zelene umesto crvene. U kasnijim Super Mario igrama, Luigi bi dobio malo drugačije sposobnosti, kao što je mogućnost da skače više ili brže trči, ali je lik bilo teže kontrolisati.
U svojim prvim pojavljivanjima, Mario i Luigi su bili identične veličine. Postao je viši od Marija samo zbog toga što je Super Mario Bros. 2 pozajmio dizajn karaktera Doki Doki Panica pa je Luigi zamenio lika Maa, koji je bio viši od Mariovog osnovnog lika Imajina. Zbunjujuće, Luigi se vratio na Marijevu visinu za Super Mario Bros. 3.
Mario je zvezda franšize zaštitno lice kompanije, a samim tim i ultra kontrolisan. Luigiju je dozvoljeno da bude gluplji lik. Dozvoljeno mu je da ide na sporedne misije i može da ima ličnost koja odstupa i ponekad može potkopati narativnu strukturu. Njega ne vodi stalna potreba da spase princezu. Dakle, on nije zatvoren na isti način na koji je Mario ograničen narativno.
Neprijatelj iz supe
Glavni negativac igre, Bowser kao džinovski zmaj nalik kornjači koji diše vatru, zvao se Koopa ili Koopa u ranijim igrama i Daimaō Koopa u originalnom japanskom. Miyamoto je u intervjuima rekao da ime Kuppa potiče od japanskog naziva za korejsko jelo, gukbap, gulaš od supe koji se servira sa pirinčem.
Davanje imena likovima po hrani nije bilo neobično u mangi koja je inspirisala Miyamotoa. I korejski i japanski jezik sadrže srodne reči, reči iz drugog jezika, iz kineskog i kineskog alfabeta i imaju slična značenja. Koopa je na kraju postalo ime mnogih kornjača podanika kralja Koope, koji su zauzvrat postali Bowser. Kako je došlo do tog imena ostaje misterija.
Miyamotov prvi crteži Mariovog neprijatelja su ga naterali da bude nacrtan kao vo. Dizajner kompanije Nintendo Takashi Tezuka istakao je da Miyamotovi crteži više liče na kornjaču nego na vola, i njih dvojica su krenuli da ga redizajniraju.
Igra u igri
Super Mario Bros. 3 uopšte nije igra. To je predstava, scenski nastup, pri čemu Mario uopšte nije u opasnosti. Miamato je potvrdio da zavesa igre, viseći blokovi pozornice i ravni svetovi zapravo ukazuju na to da je igra “scenski nastup”.
Kada smo već kod igre, ti pravovremeni trenuci sa A dugmetom bili su kasniji dodatak za izgradnju Super Mario Bros. Početni dizajn je imao Maria koji je imao više oružja, čak i vazdušnu pušku u jednom trenutku, a dugme A je prepušteno “napadu”, dok je UP bilo za skakanje. Srećom, igra je postala više platformer a manje akciona pucačina sa pomeranjem.
Oblaci i žbunje Super Mario Bros. zapravo koriste isti ‘sprite’ dizajn, oni samo koriste palete različitih boja. Grmovi izgledaju više kao biljke zahvaljujući skrivanju svog donjeg dela van vidokruga.
Princeza i Peach
Dok su Japanci oduvek poznavali princezu Peach pod istim imenom, ona je imala nekoliko različitih identiteta za zapadnu publiku. Proglašena kao Princess Toadstool kada je Super Mario Bros prvi put stigao u Evropu i Ameriku, dobila je samo svoje ‘Peach’ ime kada je engleski prevod Yoshi’s Safari stigao 1993. godine.
Pasivno agresivni duh inspirisan ženom
Inspiracija za Boo i pitanje da li je on zapravo zloban.
Miyamoto je jednom za Nintendo Power Magazine izjavio da je lik zapravo zasnovan na ženi animatora Osamua Tezuke: “Mr. Tezuka je dobio ideju da ubaci svoju ženu u igru. Njegova žena je inače vrlo tiha, ali jednog dana je eksplodirala, izbezumljena svim vremenom koje je proveo na poslu. U igri sada postoji lik koji se smanjuje kada ga Mario pogleda, ali kada se Mario okrene, postaće veliki i preteći.”
Super Mario na filmu
Ove godine smo imali hit film sa brkatim vodoinstalaterom, ali on nije prvi koji je snimljen. Igrani film iz 1993. godine bio je komercijalni promašaj sahranjen od strane kritičara, i to je bila sramota za Nintendo. Tako je Yamauchi-san, šef Nintenda, odlučio da se neće više baviti filmskim poslom i samo će se držati igrica. I dugo nakon što je otišao u penziju i potom izneo dalje, njegova uredba je ostala! ‘Ne izvlačimo Marija iz sveta video igara.’“
Nintendo poslovna kultura je bila i ostala jedna od ponosa u svojim igrama i nisu bili voljni da se udružuju sa nekom kompanijom.Urezano im je u DNK, ta činjenica da su ove igre pitanje časti. „Nećemo objaviti lošu igru i naterati ljude da kupe 30 miliona primeraka i onda odu razočarani. Želimo da ljudima damo njihov novac. Želimo da pružimo ljudima dobro iskustvo jer će se to dobro odraziti na nas kao zanatlije i Nintendo.“ Jedan od razloga zbog čega je originalni film iz 1993. bio osuđen na propast je jer nije dočarao duh Super Mario igara. Osnovno iskustvo Maria su igrališta. To je penjanje i skakanje, i klizanje i istraživanje a u filmu je suštinsko iskustvo je sukob. Igra nikada nije bila o sukobu, već o iskustvu.
Filmske kompanije i kompanije za igre očugledno nisu bile potpuno sigurne kako da prenesu nešto što se može igrati na velike ekrane, ali su znale da će to zaraditi mnogo novca. Tako je i snimljen film Super Mario Bros., ali pre nego što je iko znao koliko će to biti loše, zvezda filma Kišni čovek Dastin Hofman je neumorno vodio kampanju za glavnu ulogu. Nažalost, bivši predsednik Nintendo of America, Minoru Arakawa, jednostavno nie mogao da ga vidi kao vodoinstalatera sa pikselima, a kada je film izašao 1993. godine, to je bila gruba distopijska naučna fantastika u kojoj je glumio Bob Hoskins. Dao je sve od sebe, ali sigurna sam da bi Dastin mnogo bolje odradio posao!
I to nije sve jer ima još mnogo informacija o kojima nismo mnogo čitali i ostaviću ih za neki sledeći tekst.
Kompozicija za istoriju
Postoji izreka da je kompozitor Koji Kondo učinio više za svet orkestarske muzike nego bilo ko posle Betovena. Čak i ako ne znate ko je on kada čujete njegovo ime, ako ste igrali video igricu u poslednje tri decenije, osetili ste njegov uticaj. Kondo je komponovao muziku za Super Mario Bros. i višestruke iteracije Legende o Zeldi, dve franšize koje imaju neke od najupečatljivijih melodija 20. veka.
Super Mario Bros. je toliko privlačna da je čak naterala Bitlse da to primete. Kondo je rekao da se slavni hitmejker toliko uzbudio kada je upoznao Pola Makartnija da je otpevao melodiju njegovom kompozitoru.
Postoje stihovi za temu Super Mario Bros. jer je Takashi Tezuka, dizajner Super Mario Bros, smislio tekst za kultnu muziku Koji Kondo. Postojala je diskusija o njihovom stavljanju u priručnik za video igricu, ali se nikada nisu pojavili.
Today, full of energy, Mario is still running, running
Go save Princess Peach! Go!
Today, full of energy, Mario runs
Today, full of energy, jumping!
Today, full of energy, searching for coins
Today, keep going, Mario!
Get a mushroom – it’s Super Mario!
Get a flower – it’s Fire Mario!
Goomba! Troopa! Buzzy Beetle! Beat them all!
Mario is always full of energy and strong!
Discover more from Indijanka Danka
Subscribe to get the latest posts to your email.